Макс Жакоб
Земята

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Издигнете ме да полетя над свещите димящи на земята.

Над отровните рогове на земята.

Има мир единствено над змиите на земята.

А земята е уста огромна, замърсена:

тия нейни хълцания, тоя неин смях от цяло гърло,

тая нейна кашлица, дъхът й, хъркането й, когато спи,

кълцат моята душа. Водете ме навън!

Помогнете, дайте ми ръка, а ти, Земя, ме изпъди.

Свръхестествен, стисвам знамето ти от коприна!

Нека вихър ме притиска към обветрените гънки.

Пръсвам се от сблъсквания със самия мен,

следвам се като скрипец, кола с дилеми претоварена

и не бих могъл да спя освен във очевидността ви.

Вам завиждам, феникс, позлатен фазан, кондори.

Дайте ми хвърчащото килимче, да ме отнесе

над гърма, извън кристала на вратите ви.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.